Асен Разцветников
Грей планината…

chitanka.info

Грей планината и тръпне със тежки божури на пазва.

Дните прихождат. Минават. Искрят. И с усмивка залязват.

Спи манастирът високо над острата, цъфнала чука —

спи като пъстра гугутка в прозрачните, в нежните буки.

сам съм. Далеко. Далеко. Забравил, забравен от всички,

сутрин ме будят козите, звънаря и пъстрите птички.

Скачам: мермерните чуки червена коприна замрежва,

нежно в планинските ниши дими теменужена свежест.

Вечер си лягам с молитва. Сънувам и слушам унесен

как ангели пеят в небето безименна пролетна песен,

слушам как спи планината и дните, с божури на пазва,

идат, звънят със подкови и мятат искри, и залязват.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.